Київському тріо panivalkova вистачало, здається, абсолютно всіх компонентів, щоб стати ідеальним гуртом для української інді-сцени. Вони вміли писати мелодійні хіти, як "Крейзі Нікіта". Вміли створювати багатошарові мультижанрові композиції з латинськими і африканськими мотивами, як "Let Me". Навіть така амбіційна річ, як пісня "космополітік" в стилі східної духовної пісні і з одночасним живим записом 15 музикантів, виявилась їм під силу. Вони ідеально вміли спілкуватись з публікою і зі сцени, і через соціальні мережі. Підбирати ефектні костюми і створювати яскраві образи на відео – це теж про них. Про них схвально відгукались і фани неформатної музики, і Андрій Данилко з Костянтином Меладзе. Навіть свої локальні меми на кшталт вигаданого слова "уатамана" і грубої валізи з екзотичними інструментами, яку вони з собою возили – все це було. Чого їм не вистачило, так це проіснувати трошечки довше. 19 березня минулого року, майже через 3 роки після виходу свого повноформатного альбому "Донтворі", panivalkova оголосили про розпад і стали історією. Але нам з вами рано сумувати з цього приводу, бо Іра Лузіна, Даша Пугачова та Іра Кульшенко обіцяли нам ще багато хорошої музики. І перша ластівка – це міні-альбом "Хто захистить від повені дерева".